SINISES MERES, VALGES VAHUS...
Tuhat aastat ootasin seda hetke!
Tuhat aastat kükitasin selles ebamugavas kannus, kuhu mind toppis suur võlur...
Ei mäleta, nime olen ära unustanud.
Tule minu juurde, mu väike päästja. Ma võtan ta kaasa.
Kuhu siis?
Vaadake, ma olen väga-väga vana, mul on vaja õpilast ja pärijat.
Ma ei taha olla sinu õpilane!
Ah, sina vana bandiit!
Lase mind koju vanaisa juurde, neetud nõid!
Rumal poisiklutt! Ma õpetan sind tegema tormi, uputama laevu.
Seal on ju inimesed! - Äh, see-eest saab see kõik sinu omaks!
Ei! - Sa saad rikkaks ja õnnelikuks!
Sa elad 2000 aastat! - 2000 aastat uputada laevu?!
Umbes 300 aasta pärast, kui oled suureks kasvanud,
annan ma sulle oma tütre naiseks.
Merel tuuled, merel tormid, meri on orkaanidega.
Upuvad siin väiksed paadid, laevadki on uppunud.
Laevad lähevad siis põhja ankrute ja purjedega.
Mere põhjaliiva on kõik kullakirstud langenud.
Kullakirstud langenud.
Laevad kõik on purunenud, kirstud, need on avanenud.
Smaragdid ja rubiinid pudenevad vihmana.
Kui sa tahad olla rikas, kui sa tahad õnne leida,
siis jää, poisikene, siia, teeme sinust kuninga.
Teeme sinust kuninga!
Oled sa nõus saama minu õpilaseks?
Esimene õppetund. Ütle: "Aib-ben-gim",
ja sa muutud, kelleks soovid.
Aib-ben-gim!
Põgened? Noh, anna minna!
Aga kuidas sa kavatsed uuesti inimeseks saada?
Aib-ben-gim! - Ei, pojake.
Aib... - Ei. - Ben... - Ei. - Gim! - Ära püüagi, ei õnnestu!
Sa ju ei tea teist loitsu. Noh, kui tahad, jää kalaks.
Uju oma vanaisa juurde, tema armastab kalu... praetult.
No ja sina? Kas sa mäletad teist loitsu?
Mina? - Küllap oled 1000 aastaga ära unustanud!
Ah?! Jerek-ju-tðorss!
Ehmatasid mind. Mäletan!
Mäletan!
Jerek-ju-tðorss! Õnnestus!
Ah, ise arvasid ära? Kui nutikas! Milline võimekas poiss!
Külvad tormi mere vetel, sinimeres, valges vahus.
Las hukkuvad nad vahus, kõik need laevad mereteel.
Las põhjas lebavad nad: ankur-purjed viimses rahus.
Ja siis su omaks saavad kullakirstud need.
Kullakirstud need!
Laevad kõik on purunenud, kirstud, need on avanenud.
Smaragdid ja rubiinid pudenevad vihmana.
Nõustu olema nüüd rikas, taha õnne leida sa.
Siis jää, poisikene, siia, teeme sinust kuninga.
Teeme sinust kuninga!
Noh, olgu, ma olen nõus olema rikas. - Ahaa!
Ma olen nõus olema õnnelik. Ma hakkan sinu õpilaseks.
Aga ma ei suuda kuidagi mõista, kuidas sa, nii suur... - Jaa.
Nii paks! - Jaa. - Mahtusid sellisesse pisikesse kannu?
Mis? Sa ei usu mind?
Vabanda, õpetaja, aga... - Vaata siis, jõmpsikas!
Noh, mis sa ütled? - Suurepärane!
Jutustas Pastella